Birmania...
.. închisă lumii dinafară timp de cinci decenii.
Un ținut misterios...
.. un tărâm plin de secrete.
Aproape jumătate din Birmania e acoperită de pădure.
E considerat un sanctuar al unor specii foarte rare și exotice de pe pământ.
Cu toate acestea, doar 3% din pădurile Birmania sunt protejate.
Așa cum Birmania pășește în democrație,
ea trebuie să decidă soarta acestor păduri.
Acum, unei echipe de expediție cu oameni de știință și realizatori de film
i s-a acordat un acces fără precedent.
Este mai bine decât mi-aș fi putut imagina vreodată.
Misiunea lor,
este să dovedească fără îndoială că aceste păduri unice trebuie protejate.
E un șarpe mare, e imens!
Ei vor căuta animale
care în altă parte sunt pe cale de dispariție.
Da, da!
Și să prezinte concluziile lor guvernului birmanez.
Se întâmplă să știu că aceasta este o descoperire spectaculoasă.
Ce ar descoperi ar putea schimba viitorul sălbăticiei Myanmar pentru totdeauna.
Această țară se zvonește a fi originea unei comori de animale sălbatice.
Este prima dată când unei echipe de filmare
i s-a permis să afle ce se întâmplă acolo.
Birmania Sălbatică Regatul Natural Pierdut
Birmania este o țară mare și o țară cel mai puțin explorată
pe sectorul continental al Asiei de Sud...
.. o regiune care are unele dintre cele cele mai diverse păduri de pe planetă.
Astăzi, 95% din pădurile din sud-estul Asiei au dispărut.
Birmania conține jumătate din ceea ce a mai rămas.
Pădurile acoperă o suprafață mai mare decât a Regatului Unit.
Pot fi casa unor specii foarte amenințate cu dispariția din Asia.
Acum, o expediție se va aventura adânc în jungla Myanmar.
Realizatorii de filme Wildlife Gordon Buchanan și Justine Evans și-au unit forțele
cu biologii Ross Piper și Chris Wemmer.
Alături de ei se afla o echipă de experți ai faunei sălbatice din Birmania.
Ei vor compila un detaliat studiu al faunei sălbatice și vor capta imagini
pentru a convinge guvernul birmanez să protejeze aceste păduri.
În ultimii 50 de ani Birmania a fost mai mult un pământ interzis,
și atunci când vine vorba de habitat natural, este un teren uitat.
În ultimele sute de ani modul de viață al oamenilor, habitatul,
în această zonă au rămas neschimbate.
Birmania, de asemenea cunoscută sub numele de Myanmar,
a suferit o jumătate de secol de regulile militare opresive.
A devenit una dintre cele mai izolate și sărace dintre țările lumii.
Astăzi trei sferturi din populație
își câștigă existența lucrând pământul.
Totul devine limpede călătorind prin această parte a Birmaniei,
cât de puține s-au schimbat aici.
Ce am putea găsi atunci când vine vorba de faună este această capsulă a timpului,
alte animale care sunt pierdute în altă parte în Asia de sud-est
ar putea trăi în număr reprezentativ chiar aici.
Echipa de expediție are vreme de două luni pe teren.
Vor acoperi o cât mai mare suprafață a țării, cât vor putea.
Încep în vestul Birmaniei,
în căutarea celui mai mare mamifer din Asia de Sud, elefantul asiatic.
În secolul trecut,
până la 90% din elefanții asiatici din lume au dispărut.
Găsirea de populații sănătoase de elefanți
ar face un caz puternic pentru conservarea acestor păduri.
Uimitor este faptul că habitatul pentru elefant este aproape perfect,
dar de fapt se știe foarte, foarte puțin despre elefanții care locuiesc aici.
Noi știm că ei sunt aici,
dar nu avem nici o idee cam cât de mulți sunt.
Biologul Ross Piper nu a fost niciodată în această parte a Asiei de Sud-Est.
Unde ne aflăm în acest moment, arată bine pentru elefanți,
dar chiar trebuie să intrăm în zone care sunt departe de aceste drumuri,
care sunt departe de activitatea umană,
și numai atunci vom vedea semne ale elefanților
și să sperăm că vom vedea și animalele ca atare.
Operatoarea Justine Evans știe că filmarea elefanților aici
va fi o provocare.
Am filmat elefanți asiatici înainte în alte părți ale Asiei de Sud-Est,
dar ei au fost mereu în aceste unghere mici ale pădurilor în parcuri naționale.
Mai presus de toate, elefanții au nevoie de spațiu.
Aici, ei au acel spațiu și de aceea este un astfel de domeniu important.
Pur și simplu este o zonă cu un potențial impresionant.
Elefanții Myanmar sunt în pericol.
De-a lungul Asiei, sunt vânați și persecutați de oameni.
Asta-i o problemă.
Elefanții trăiesc în grupuri familiale apropiate.
Tinerii învața abilitatil de supraviețuire de la cei bătrâni.
Dacă elefanții mai în vârstă sunt uciși, toată turmac se descompune.
Echipa știe că elefanții sunt aici,
dar să faci un caz solid în ai proteja
ei trebuie să găsească turmele cu fiecare generație intactă.
Ei trebuie să găsească grupuri cu viței.
Destinația lor sunt munții Rakine Yoma...
.. un vast bandaj al junglei aproape impenetrabil.
Izolarea lui protejează elefanții de braconieri.
Dacă echipa poate găsi turme intacte oriunde, ele vor fi aici.
Biologul Chris Wemmer speră că acești munți să fie o fortăreață pentru elefantul asiatic.
Ceea ce vrem să facem este să determinăm dacă sunt o populație sănătoasă,
o populație viabilă de elefanți în această parte a domeniului,
pentru că dacă așa este,
există o șansă foarte bună ca pădurea să fie sănătoasă la nord de aici
și va fi de folos, de asemenea, pentru efectivele suplimentare de elefanți,
așa că am putea căuta pe un domeniu mai larg
care are o populație mare de elefanți pe toată lungimea sa.
Chris a lucrat în Birmania niște zeci de ani,
dar asta este prima dată când are acces în acest lanț muntos.
Este o ocazie unică.
Este, de asemenea, o provocare.
Pădurea este deasă și elefanții sunt timizi.
Am venit în Birmania acum 25 de ani
și nu am văzut un elefant sălbatic.
Deci, munca noastră este croită anume pentru noi.
Pentru a găsi elefanții, echipa trebuie să cunoască mai întâi habitatul lor.
Chris vrea să-i arate lui Gordon întinderea terenului... din aer.
Uau! Uită-te la asta.
E uimitor, nu-i așa? Băiete, asta e ceva!
Aceasta pădure este intactă pe o mie de mile.
Cu protecția corectă, ar putea fi cel mai important sanctuar din lume
pentru elefantul asiatic.
Locul acesta este incredibil de special în Asia de Sud-Est,
pentru că ai acest domeniu vast, care se întinde în peste o mie de kilometri.
Absolut. Știi, de fiecare dată când privesc un astfel de peisaj,
mi se stârnește imaginația.
Adevărul este că atât de puține se cunosc despre acest domeniu.
Tocmai asta e, sunt tot felul de secrete și mistere acolo,
și asta e ceea ce ne dorim să aflăm, știi.
La poalele acestui domeniu inaccesibil deja dezvoltat...
.. elefanții au fost împinși în teritorii de la distanță.
Deci, pe teren, de unde începem căutarea?
Aș spune să mergem deasupra acelor gropi, sus pe dealuri,
și ne vom uita după urmele lăsate de elefant,
și nu mă refer la urme...
adică o arie largă de patru picioare,
care este în fapt autostrada lor proprie, propria lor magistrala,
asta e ceea ce vom căuta,
și vom urmări așa ceva și în zonele unde se hrănesc.
Nu va fi ușor.
Este o sarcină descurajantă ce avem noi în față.
În secolul trecut,
elefanții asiatici și-au pierdut 95 % din fostul lor domeniu.
Aceasta nu este singura lor problema.
Fermierii îi omoară pentru a-și proteja terenurile...
braconierii îi vânează pentru fildeșul lor...
.. și cei care supraviețuiesc se confruntă cu o altă amenințare,
captura ilegală pentru comerțul turistic.
Deci, ce-i asta?
Ce vedem aici este un exemplu de comerț ilegal cu elefanți asiatici.
Este un animal care intră în schimburile turistice din Thailanda.
Acesta a fost capturat în mod ilegal, probabil în Birmania.
A fost rupt de spiritul lui
astfel încât să poată fi instruit să cerșească în stradă
și să ofere plimbări de agrement pentru turiști, despre asta-i vorba.
Oh, Doamne, urăsc să văd așa ceva!
Să zdrobești un elefant sălbatic prins, îi... rupi spiritul propriu.
Spiritul său, da.
Expertul în elefanți vietnamezi și asiatici Khyne U Mar
a luptat pentru elefanții Myanmar de zeci de ani.
Deci, cât timp trece acest animal prin acest proces?
În mod normal, cam o lună ca să se termine procedura de despărțire.
Deci, dependenta vițelului pe mama este cam de aproximativ cinci sau șapte ani,
astfel încât, știi, să fie separat de mama lui la o vârstă foarte fragedă,
este mult stres psihologic și încordare pentru tânărul vițel.
Cred că e un fel de sclavie, pentru că acest animal își va petrece viața în lanțuri.
Corect, în lanț, da, da.
Se estimează că până la un sfert dintre elefanții născuți în Birmania
ajung ca jucării pentru turiști.
Fără să fie protejați,
elefanții din Birmania ar putea dispărea în doar 30 de ani.
Echipa începe prima sa zi plină cu o provocare simplă.
Există elefanți acolo undeva, dar unde?
Aici...
1-10. 1-10.
Aung Kyaw, ceea ce este modelul de mișcare aici?
Mișcările elefanților, în acest domeniu sunt folosind raul Aungnyo,
apoi deplasânduse de-a lungul râului Aungnyo și apoi spre creastă.
Chris Wemmer și mai vechiul său prieten, pădurarul parcului, Aung Kyaw
au pus la un loc informatii de la observările recente.
Deci, zonele de hrănire sunt și în văi? În văi.
În văile râurilor și pe creste.
Pe creastă, da, exista mult bambus și banane sălbatice.
De aceea le place acest domeniu foarte mult.
Au identificat zona în care trebuie să caute.
Acum, echipa trebuie să se despartă.
Justine se va lipi de văile râurilor,
unde elefanții se relaxează în căldura zilei.
Gordon se va îndrepta spre locurile de hrănire noaptea, pe creastă,
la șase mile de tabără.
Pentru a găsi elefanții,
echipa se va baza pe expertiza comunității locale Chin.
Dacă ar fi să ies de aici să caut elefanți,
aș putea merge zile și zile și poate în cele din urmă să-i găsesc.
Un lucru bun despre elefanți este că sunt mari, și pot fi zgomotoși
și lasă o mulțime de urme și alte semne în urma lor,
dar Moko aici de față și-a petrecut ultimele zile căutând elefanți.
Ultima data cand am vazut semne lasate de ei
erau in spatele satului meu.
Cât de mult călătoresc elefanții în fiecare zi?
Pentru moment nu calatoresc foarte departe
ar trebui sa fie in acest sector.
În timp ce Gordon se îndreaptă spre creastă, Justine caută în văi.
Este sezonul uscat
și elefanții stau aproape de apă.
Hei, uită-te la asta, e un lucru foarte bun.
Vezi această plantă, aici?
Poți vedea cum a fost lovită...
.. și asta e tipic pentru elefant...
și poți vedea cum a prins-o in trompa și probabil, a rotit-o
iar apoi cu piciorul a venit și a lovit planta,
și nu a mâncat-o, dar a fost cu siguranță, e tăvălită de un elefant.
Și apoi aici a fost unul mai mare.
Da, acesta este cu siguranță elefant,
și poți vedea de fapt urme acolo.
Deci e grozav sunt semne mari, lăsate de ei.
Echipa știe că sunt elefanți aici.
Ei trebuie să afle dacă efectivele sunt sănătoase, bune de reproducere.
Gordon speră că, camerele capcane vor dezvălui acest lucru.
Evident, atunci când amplasezi o cameră capcană
trebuie să ții cont de animalul respectiv,
și asta are o influența foarte mare asupra locului unde o pui.
Camerele vor capta imagini obținute la activarea senzorilor de mișcare, de zi/noapte.
Deci, dacă am pus această cameră capcană aici, de exemplu,
aș putea spune cu certitudine absolută că un elefant a trecut pe această cale,
s-ar vedea acest lucru.
Sunt animale incredibil de inteligente,
și ce ar putea face, s-ar opri, ar sta aici,
ar putea-o mirosi,
și foarte ușor s-ar pune cu spatele imens, puternic împotrivă-i
și ar sparge acest lucru în bucățele.
Deci, ceea ce am vrut să fac e să o pun un pic mai sus,
și gândirea este că dacă un elefant coboară aceasta pantă,
o să se concentreze la traseu,
și așa nu va vedea camera capcană acolo sus.
Deci, una e armată și gata să meargă.
Jos, în vale,
urmăritorii au condus-o pe Justine la un loc vizitat regulat de elefanți.
Grozav. Poți vedea clar un traseu al elefanților aici.
Ghizii locali Chin mi-au arătat acest frumos traseu al elefanților
care se poate vedea aici, care ne-a dus la o un loc de lins sare,
iar ideea este că vor veni aici la mina de sare.
Au nevoie de ea în dieta lor doar ca și oamenii, și nu au destulă din vegetație.
Este uimitor cât de mult parcurg elefanți ca să ajungă la sare.
și aici se poate vedea că au săpat în sol.
Veți vedea acolo unde s-au culcat.
Elefanții au fost aici recent așa că Justine poate va sosi târziu.
Cât de des vin elefanții ca să lingă sare?
O dată pe lună.
O dată pe lună? Da.
Deci, este ceva dinamic că se mișcă prin tot teritoriului lor
și că ei pot veni în câteva zile și apoi trec mai departe
și apoi se reîntorc în câteva săptămâni, pentru o astfel de situație?
Așa e, se mișcă prin zona.
Deci, avem o șansă, că ar putea veni?
Da, da.
Camerele capcane îi permit lui Justine să filmeze în mai multe locuri deodată.
Cu puțin noroc, va putea afla cam câți elefanți trăiesc aici, și
foarte important, dacă au pui tineri.
Dacă echipa găsește elefanți viguroși aici, atunci ar putea fi viguroși în tot domeniul.
Asta îi dă speranțe lui Chris pentru viitorul elefanților.
Uau! Acolo este, uită-te la asta!
Ce desfășurare, magnific!
Ce este încurajator la acest cadru, acest peisaj,
este că continuă într-una...
și suntem spre sud,
spre sfârșitul unei întinderi care continuă pe sute și sute de kilometri.
Aceste păduri au supraviețuit secolelor de exploatare.
În 1824, Marea Britanie a colonizat Birmania și au folosit-o ca un avanpost comercial.
Ei au folosit elefanții sălbatici capturați să jefuiască pădurile
pentru valorosul lemn de tec până la al doilea război mondial
când Japonia a invadat Birmania.
Bombele au devastat aceleași păduri pe care Imperiul Britanic le-a jefuit.
După război, Birmania și-a câștigat independența.
Apoi, în 1962, o lovitură de stat militară a smuls puterea de la popor
și a aruncat Birmania în cinci decenii de opresiune și izolare.
De atunci, aceste păduri au zăcut în mare măsură netulburate.
Unul dintre motive ca astea sunt încă aici este pentru că Birmania a fost închisă,
a fost sigilată lumii din afară atât de mult timp după al doilea război mondial.
Totul s-a întrerupt și a rămas așa cum era.
A existat o deviere a timpului, ca să spunem așa.
Totul a început să se schimbe, desigur,
dar acea deviere de timp a făcut un lucru important, a salvat toate astea pentru viitor.
Pădurea a supraviețuit intactă.
Acum, echipa speră să dovedească că și turmele de elefanți au supraviețuit.
Ross a călătorit opt mile spre nord-vest de tabăra de bază.
Până în prezent însă nu a găsit nici un elefant.
Dar există dovezi că sunt aici.
În final, uită-te la asta!
Am mers timp de șase ore,
și am reușit să găsim bălegar de elefant proaspăt.
Acolo este...
Aceasta a fost făcută probabil, în urma doar cu câteva ore,
de fapt, încă e destul de cald.
Poți vedea cum mâncarea a fost abia digerată, înțelegi.
Elefanții au un sistem digestiv foarte ineficient.
Probabil doar jumătate din ce mănâncă, de fapt, se digeră și se absoarbe.
Muștele sunt peste tot.
Bălegarul de elefant este o sursă bogată de hrană pentru alte animale.
Trebuie să nu uitați că acesta este un proces cheie.
Faptul că toate aceste creaturi colonizează acest bălegar,
e că trimit substanțele nutritive și energia înapoi în sol
unde acesta poate fi utilizat de plante ca să crească din nou.
știi, asta e un element cheie în modul de funcționare a pădurilor.
Fără astea, toate aceste plante ar muri,
dacă aceste elemente nutritive sunt reciclate continuu, fiind mâncate de elefant,
trecând prin tractul sau digestiv, apoi în sol,
și apoi se întorc în sol pentru a hrăni iar creștere plantelor.
Știi că de fapt aceste cicluri, fac ca fiecare ecosistem să dureze.
Acesta se adaugă la dovezile echipei,
dar nu este o dovadă de reproducere a turmelor.
Echipa este plecată de patru zile, iar o anume presiune se instalează.
Ei au dovezi că elefanții sunt acolo...
dar nu au filmări din apropiere sau dovezi sănătoase, cu efectivele de reproducere.
Gordon ai un moment?
Tot ce pot face este să continue.
Avem misiunea ta.
Ai un marș de șase kilometri înaintea ta. Bine.
Bazat pe buna inteligentă a urmăritorilor Chin...
probabil sunt pe creastă hrănindu-se în această seară,
și vor coborila la apă mai târziu în această după-amiază,
și trebuie să fii pregătit în poziție pentru ei.
După niște sfaturi de la urmăritori,
Justine încearcă un vechi truc din Birmania...
tortul pentru... elefant.
Deci, ce am de gând să fac este să amestec o anume cantitate de tamarind,
care sunt un tip de fructe tropicale și un sac mare de sare,
și am de gând să-I pun în zona unde ei ling sare...
Din fericire, elefanții îl vor mirosi și vor dori să vină.
Acest lucru este aparent o rețetă încearcă și testează...
miros de putred, totuși.
În timp ce Gordon se îndreaptă spre creastă, Ross urmează o pistă diferită.
Elefanții au fost reperați în apropiere de satul Taung Lay.
Dacă zvonurile sunt adevărate, ar putea fi și o a doua turmă în zonă.
Ross conduce în aval cu expertul în elefanți Khyne U Mar ca să vorbească cu localnicii.
Așa că mă gândesc că aici este cel mai bun loc să pun tortul pentru elefant.
Să sperăm că vor obține un fel de parfum de tamarind.
În timp ce Gordon atinge creastă, pădurarul șef Aung Kyaw a încercat o mișcare de-a lungul văii.
Ai văzut vreun elefant?
Uite!
Se mișcă.
Direct peste valea de aici...
Acum, crezi că e un elefant acolo? Da.
Da, pot să-I aud, pot să-I aud.
Potrivit lui Aung Kyaw, e posibil să fii la 5 metri de un elefant aici
și să nu-I vezi de fapt.
De ce este un astfel de animal enorm atât de greu de găsit?
Gordon va avea nevoie de o poziție bună ca să-i prindă pe cameră.
Chiar în partea de sus a crestei, și acesta este copacul meu.
Aici... mă voi cățăra și o să-mi petrec noaptea.
Gordon va filma de pe o platformă specială aranjată în copac.
Știm că există elefanți acolo în jos în vale.
Speranța este că ei vor veni înapoi pe creastă în seara asta.
Asta ar putea fi cea mai bună speranță a lui ca să-i vadă pe elefanți.
În Taung Lay, Ross a descoperit repede că poveștile despre elefanți
sunt mai mult decât doar zvonuri. Ei au fost și în sat.
El vorbește cu un lider Taung Lay, U Kin Toe.
Putem afla de ce se tem de elefanți, de ce anume le e frică?
Elefanții sunt foarte mari și atunci când vin în grup,
nimeni nu poate face nimic, ei trebuie doar să fugă,
și ei nu au nici un fel de putere, și asta îi sperie.
Și cum îi alungă atunci când vin în sat?
Odată ne-am înțeles, și doar am strigat.
Strigat? Strigat și apoi a fost...
cumva bine!
Am strigat și apoi i-am mânat. Deci, uneori, se întorc și ne dovedesc.
Există un loc numit Tandabin care este cam la trei mile de aici.
Ei au descoperit elefanți de care au spus...
Oh, da, au spus de grupuri, ei trăiesc în grupuri.
Este exact ce a sperat Ross.
Un grup mare ar putea însemna și o turmă de reproducere.
Pe creastă, Gordon se pregătește pentru o noapte de disconfort.
Platforma lui este la 30 de metri de la sol.
El speră că o să-i vadă pe elefanți fără ca ei să-I observe.
Elefanții trăiesc în grupuri familiale restrânse.
Sunt extrem de protectori cu puii lor.
Dacă îl vor mirosi pe Gordon, vor sta departe.
Deci, el intenționează să stea aici pentru următoarele 48 de ore.
Nu va fi ușor.
Platforma este destul de mare pentru el și camera.
El trebuie să fie mereu în alertă și să aștepte.
E ca un lucru foarte neobișnuit de făcut.
Fiind într-un copac, în miez de noapte așteptând o turmă de elefanți să treacă.
Nu e normal, într-adevăr.
Ceea ce mă deranjează este că dacă eman orice miros,
in tot acest proces de cățărat în copac,
și perturb acest domeniu o perioadă de timp,
poate fi de ajuns să sperii elefanții.
În ciuda dimensiunilor lor foarte mari elefanții pot fi incredibil de nervoși,
și dacă suspectează că ceva nu e chiar bine, vor evita zona.
Chiar nu știu dacă asta se va întâmpla în acest moment.
Cele 20 de camere capcana ale echipei nu au înregistrat încă nici un elefant,
dar au început să dezvăluie cât de bogată este această pădure.
Acest leopard este un semn bun.
Ei trăiesc doar în zonele
suficient de bogate ca să le sprijine dieta.
Localnici folosesc aceleași poteci ca și animalele.
Asta ar putea explica de ce elefanții stau mai retrași.
Gordon speră ca punctul său înalt de observare să treacă neobservat de elefanți.
El are o noapte lungă înainte.
Expediția nu are încă nici o dovadă despre efectivele de elefanți sănătoși.
Ei trebuie să găsească grupuri de animale și să-i găsească pe cei tineri.
După 24 de ore pe platforma lui din copac, Gordon nu a văzut nimic.
Bine.
O noapte întreagă fără un singur elefant.
Ai putea să-i auzi de fapt în depărtare,
sunete specifice și plesnituri dar pare destul de departe de aici.
Am să stau aici pentru restul zilei,
și sper că poate lumina zilei să-mi aducă mai mult succes.
În Taung Lay, Ross este încă în căutarea celei de a doua turme.
A găsit ceea ce arată a fi un traseu recent al elefanților.
Aruncă o privire la asta.
Bine, aici avem ceva... urme de elefant aici,
și astea arată destul de mici, de asemenea.
Urmele mici ar putea însemna viței.
E interesant.
Deci, ca să fiu sigur, trebuie să văd că elefanții înșiși au făcut aceste urme.
Este singura modalitate să obțin dovezi concludente.
Înapoi la tabără, Chris revizuie cea mai recentă dovadă a camerei capcană.
Să aruncăm o privire la imagini.
Câine sălbatic asiatic, frumos.
Asta e curată.
Adică, asta e foarte, foarte încurajator să vezi o varietate de animale sălbatice,
toate într-o zonă foarte mică.
Uau, uită-te la asta!
Îți vine să crezi asta?
În cele din urmă, camerele capcană ne dau un rezultat,
dovadă concretă despre elefanți.
Asta a fost o secvență foarte frumoasă a unui mascul care trece pe la cameră.
Nu pot spune prea multe despre animal,
dar este chiar în fața camerei,
bea niște apă, își face plinul.
își pulverizează apa pe spate acum și pulverizează și pe cameră.
Avem un pic de apă pe lentile deja. Asta e întotdeauna distractiv!
Apa de pe obiectiv nu va durea.
Bun, uite că vine un altul.
Imagini cu elefanți în mai multe locații diferite.
Este un semn promițător.
Asta unul vine spre cameră.
Încearcă să apuce camera și să o răsucească,
se va răsuci în jurul unui obiect mic ca asta...
Ei, uite-i nările, dar e bine, camera e bine.
Oh, are o ureche pe cameră.
Îți vine să crezi asta?
Ceea ce vedem aici este un excelent exemplu de curiozitate a elefantului.
Încearcă să afle, "Ce este acest lucru pe care nu I-am mai văzut aici?"
Curiozitatea este un indicator de inteligență.
În acest caz, natura iscoditoare înseamnă o urmă de cameră.
Camerele capcane au surprins imagini cu doi masculi,
dar nu e de ajuns.
Elefanții masculi sunt singuratici.
Doar femelele și puii lor trăiesc în turme.
Echipa trebuie să găsească dovezi că cetele de sex feminin sunt din belșug aici
pentru a face un caz puternic în protejarea pădurii.
Speranțele lor rămân în Gordon și în platforma lui din copac.
Oh, este un hornbill acolo.
Nu sunt semne de elefanți,
dar cel puțin el vede dovezi că pădurea este sănătoasă.
În interiorul fiecărui fruct pe care-I mănâncă este o sămânță,
și acele semințe vor fi cărate multe mile de aici.
Elefanții îndeplinesc o funcție similară pe pământ.
Ei mănâncă fructe și le dispersează semințele.
După cum se deplasează elefanții, ei dărâmă copaci și plante
pentru a-și croi drum și să-și facă loc.
Oriunde se duc ei își lasă bălegarul
care conține semințele plantelor lor preferate ca alimente.
Defrișând zone din pădure,
ei dau noilor plante oportunitatea să crească în lumină.
Toate aceste animale diferite au roluri diferite în pădure,
și nici unul nu este mai important decât rolul unui elefant.
Ei sunt într-adevăr inginerii din acest habitat.
Ei sunt cultivatori, cultivatori rotativi, îngrășămintele
fac atât de multe lucruri și au modelat această pădure să arate așa cum este,
și fără elefanții care trăiesc aici, locul ar fi foarte diferit.
Elefanții ajută la crearea mediului în care
alte animale au nevoie să prospere.
Dacă aceste păduri sunt protejate pentru elefanți,
toate celelalte creaturi din pădure vor beneficia și ele.
Ross este încă pe traseul celei de a doua turme de elefanți.
Bun, uită-te la asta. Asta e bine.
Acest bălegar e foarte, foarte proaspăt,
probabil a plecat de aici acum o oră sau două.
Asta înseamnă că sunt elefanți cu siguranță în această zonă.
Ei au tăvălit toată vegetația pe pantă deplasându-se evident, în sus și în jos.
E o dovadă destul de bună.
Trebuie să pocnesc, acum sunt pornit pe urmele lor așa că o să continui aici.
Acesta este cel mai apropiat moment în care este echipa de până acum.
Apoi, fără avertisment, elefanții sunt acolo.
Acolo sunt.
Dă-te din drum.
Oh, Doamne, ai văzut asta?
Acolo.
lată-i.
A fost stresant.
Tremur.
Au fost atât de aproape.
Cât de repede au apărut, elefanții au și dispărut.
Doar ce au apărut de nicăieri.
Și asta a fost... a fost cumplit.
S- au mișcare atât de repede, de asemenea, s-au mișcat atât de repede până aici,
probabil, aș spune, cu o viteză de deplasare mai mare că a unui om.
Tocmai i-am văzut în mers rapid de-a lungul acestui traseu îngust prin pădure,
și pot veni doar peste tine în așa fel că nu ți-ai da seama.
Au fost mai multe animale, care se deplasează cu viteză.
Asta e o dovadă de existența cel puțin a unui grup de elefanți.
Dar nu există încă nici o dovadă că se reproduc cu succes.
Nu există încă nici un semn de viței.
Timpul se scurge.
În timp ce echipa continua căutarea pe teren,
Chris se decide să caute din aer.
Sunt optimist că vom vedea niște trasee, ceva trasee de elefant,
poate niște vegetație deranjată, locuri cu bambus rupt,
locuri unde elefanții s-au hrănit în bambus, care ar trebui să iasă în evidență.
Oh, uită-te la asta, bălegar proaspăt.
Cu siguranță foarte, foarte proaspăt, încă foarte, foarte umed.
Bine, hm?
Chris găsește mai multe locuri defrișate unde elefanții s-ar fi hrănit,
dar nici urmă de animale.
Chiar și cu un balon, Chris nu-și poate da seama unde sunt.
Au mai rămas doar 36 de ore.
Începe să arate că întâlnirile lui Ross pot fi cea mai bună dovadă găsită.
Eu de fapt i-am văzut, i- am văzut cu ochii mei.
Cinci elefanți treceau rupând tot prin pădure. Uau!
M- am ascuns în spatele unui copac atunci, clar, un pic speriat. Fantastic.
Asta însemnând ca potențialul acestui loc, este potrivit ca habitat și pentru elefanți?
Se mișcă în acea direcție,
ne spune că acesta este un habitat adecvat...
Nu găsim aici doar o populație de buzunar și alta aici, până în prezent.
Adică, am găsit două, două populații,
două grupuri de animale, cam la zece kilometri distanță, înțelegi.
Chris considera că ar putea fi două grupuri de elefanți la distanță de șase mile.
Este un semn plin de speranță,
dar este un strigăt îndepărtat din partea unei mame cu viței și asta speră și ei.
M- am gândit, știi, că ar trebui să fie îngroziți de oameni să facă asta.
Vreau să spun, am fost acolo, doar eu așa că unde erau ei...?
Nu știu. Știi, e ciudat că dacă au prins o adiere dinspre tine,
ai crede că s-ar muta în direcția opusă,
dar nu am avut întâlniri de acest fel, așa că nu știu la ce să mă aștept.
Nu sunt sigur că aș dori mult aceste întâlniri apropiate cu elefanții, să fiu sincer.
Nu dorești să obții un eșantion mai mare din acest tip de experiență, nu-i așa?
Nu, nu, nu, nu, am nevoie de mai mulți pantaloni.
Echipa află mai multe despre elefanți aici.
Dar poate fi un pic cam târziu.
Gordon este încă pe platforma lui din copac,
dar a început să renunțe la speranță.
E doar trecut ora trei dimineața
și nu există nici un semn de elefant.
Mă străduiesc să rămân treaz acum.
Nu mă simt plin de speranță.
Cred că, probabil, s-au mutat din această zonă.
Noaptea se încheie.
El nu vede nimic.
Se pare că stând afară a fost o hotărâre greșită.
Este ultima zi.
Echipa are doar 12 ore de zi lumina zilei.
Urmăritorii Chin au găsit semne proaspete spre nord de copacul lui Gordon.
Întreaga echipă face un ultim efort pentru a-i găsi.
Ar trebui păstrăm liniștea acum.
Se pare a fi o zonă folosită intens. Poți vedea foarte limpede,
ca peste tot e bambus îndoit.
Se pare că a trecut o turmă pe aici.
Sunt o mulțime de semne peste tot.
Poți vedea urmele.
E țărână, multă țărână, ei se prăfuiesc pe spate,
și suntem pe un drum circulat intens de elefanți aici.
Chris a luat, de asemenea, o urmă proaspătă.
Asta, asta este o cale a elefanților.
Să ne oprim și să ascultăm aici, ne oprim aici și doar ascultăm.
Pot să-i aud.
Sunt cam la 350 de metri... depărtare.
Hei! Vino, vino.
Poți vedea o vacă mare în picioare.
Asta este într-adevăr ceva.
Acolo sunt.
În 25 de ani, este pentru prima dată când văd elefanți sălbatici în Birmania.
Gordon?
Gordon, sunt Chris. Ești acolo?
Spune, Chris.
Elefanții, Gordon i-am reperat chiar sub noi pe creastă.
Da, i-am prins...
sunt trei dintre ei pe care îi pot vedea,
sunt destul de departe de mine.
Asta e fantastic.
Corect.
Să văd dacă pot apropia un pic.
După două zile blocat sus pe această platformă,
tocmai când credeam că orice speranță s-a pierdut,
am observat niște elefanți în depărtare.
Grozav!
Este exact ceea ce am așteptat,
să vedem, toată turma împreună...
și știi ce? Este mai bine decât mi-aș fi putut vreodată imagina.
E minunat,
în ciuda faptului că sunt departe, departe,
este doar incredibil să vezi aceste animale.
Un astfel de grup de familie strâns unită cum ar fi elefanții,
ei petrec o mulțime de timp doar să stea împreună.
Este ora 10, și sunt deja 35 de grade Celsius.
Elefanții se deplasează pe creasta la locul de hrănire în răcoarea văii.
Dar, chiar și cu un obiectiv puternic, Gordon încă nu poate vedea dacă
sunt și efective tinere.
Poți vedea vreun vițel?
Nu, nu sunt un fel de sortiment de diferite dimensiuni,
dar bambusul le vine chiar la nivelul ochilor,
așa că le văd doar partea de sus a urechilor, capetele și spatele,
deci ar putea fi și viței prin bambus.
Echipa a descoperit două turme în zonă, cea din Taung Lay iar acum aceasta.
Dar dacă nu sunt tineri, această turmă nu va supraviețui mult timp.
Pentru a afla, echipa trebuie să se apropie.
Singura lor speranță este Justine.
Ea este la sud-vest de elefanți.
Ea poate fi în măsură să le ia urmele.
Ea trebuie să vadă în ce vale sunt și să se apropie cât mai mult posibil.
Există clar o mulțime de semne că elefanții au trecut pe aici.
Pericolul este că nu vreau să mă apropii prea mult.
Nu vreau să mă poticnesc în ei,
e foarte greu să stai liniștit pe aici.
Mă duc să arunc o privire rapid din acest copac,
să văd dacă pot găsi un punct de urmărit, de sus de aici.
Da, pot vedea în jos, în vale destul de bine acum.
Poți vedea o mulțime de zone tăvălite
unde elefanții s-au adunat și hrănit...
acel mal departe de acolo, este o alee foarte mare,
unde se poate vedea că tot bambusul a fost turtit.
Ei bine, după semne, se pare că sunt turme însemnate în mișcare.
Până când nu vom vedea cu atenție este foarte greu să speculăm.
Dar se pare că sunt în număr mare, cu siguranță că nu doar un cuplu.
Există o turmă aici pe undeva.
Dar, în pădurea deasă, șansele ei de ai găsi sunt slabe.
Este aproape ora patru acum,
și se răcește, așa că există șansa ca ei să se reîntoarcă pe linia de creastă.
De fapt ei vor trece această linie de creastă dacă vor să meargă în valea din spatele meu.
Ne îndreptăm spre creastă acum,
jos în vale dedesubt în speranța că elefanții au coborât.
Este ceva de-a șoarecele și pisica în acest moment,
și nu am nici o idee la ce să ne așteptăm,
și se simte ca și cum noi i-am vâna, dar niciodată nu ajungem destul de aproape.
Eventual să fi coborât,
sau poate merg înapoi în sus și noi vom merge în jos...
e ca și cum, e greu să știi unde să mergi, unde să fii.
Ei bine, hai să vedem.
Dacă Justine are dreptate cu privire la locația lor, ea merge acum în calea lor.
Acum, ne băgăm într-un desiș de bambus,
iar acesta este exact locul în care nu dorești să întâlnești un elefant.
Este extrem de terifiant, să fi trecut prin această experiență înainte.
Nu pot vedea nimic, nu pot vedea chiar la câțiva metri în fața mea.
Este foarte gros și stufos,
și în acest tip de bambus este exact locul unde nu ai dori să întâlnești un elefant.
Așa că trebuie să fim foarte prudenți.
Elefanții sălbatici ucid sute de oameni în fiecare an,
de multe ori în auto-apărare după ce sunt surprinși sub acoperișuri groase.
Nu te mai mișca.
Ai auzit?
Justine trebuie să-și găsească o poziție mai bună.
Dacă o detectează, vor fugi sau o vor ataca.
Bine.
Ar trebui să urcăm, să găsim o înălțime, de siguranță, și am putea să ne uităm de sus.
Hai să facem asta.
După cum se aude sunt cam la 30, 40 de metri.
Corect.
Urcă.
Ea are nevoie de o panoramă liberă ca să preia imagini.
Chiar și atunci, orice viței vor fi greu de văzut.
Da, da!
Mă simt foarte, foarte, foarte, foarte norocoasă.
Să-i văd relaxați cu ușurință, e doar ceva magic.
O astfel de turmă este o familie foarte unită,
constând dintr-o mare doamnă șef, matriarhatul. Apoi fiicele ei si nepotii.
Masculii odată cu înaintarea în vârstă sunt dați afară,
li se spune să plece și să devină tauri singuratici,
încât masculii care vor fi în acest grup vor fi tineri.
Ea e deasupra lor, la vedere și îndeajuns,
ca ei să nu aibă nici o idee că ea este acolo.
Auzi sunetul?
Fantastic! E un pui, cred.
Dacă există tineri în turmă vor fi ținuți ascunși.
Întreaga turmă acum urcă, urcă pe creastă.
Sunt în modul de călătorie.
Au făcut baie, s-au uns cu praf...
iar acum sunt gata pentru o seară, o noapte de hrănire.
Apoi, în cele din urmă, este momentul pe care I-au așteptat.
Doi viței foarte mici.
Este un vițel foarte mic,
și încearcă să ajungă în spatele unuia dintre elefanții tineri.
Sunt incredibil de drăguți, nu-i așa?
Echipa are dovada existenței lor, o turmă sănătoasă reprodusă, cu tineri.
Acolo un vițel încearcă să sugă.
Ce final minunat al șederii noastre aici, suntem foarte norocoși,
dar, știi, cred că ne-am câștigat norocul nostru.
Am avut câteva zile foarte grele fără vreo recompensă.
Dar a meritat, a fost ceva magic.
Este un moment pentu care Chris a așteptat 25 ani,
o întâlnire de prima mână cu animalele studiate de atât de mult timp.
Am să aterizez pe un șarpe!
Hei, partenere!
Felicitări, omule.
Așa cum spuneam în Bătrâna Virginie "Te-ai descurcat bine, ți-a ieșit bine!"
Niciodată până acum nu am fost atât de ușurat să văd un animal.
E minunat. Este fantastic.
Cu cât petreci mai mult timp acolo,
cu atât mai puțin e probabil să simți că de fapt o să-i vezi.
Vorbești despre un animal care își petrece mare parte a timpului sau sub o acoperire
în acești copaci înalți, în bambus,
așa că m-am gândit, că, poate nu ar trebui să fiu atât de surprins
că nu îi văd și apoi să-i văd la cel puțin zece pași aici în aer liber.
Ei bine, a meritat așteptarea.
Chris a venit în Birmania de zeci de ani
în speranța că poate ajuta la un viitor sigur pentru elefanții de aici.
Acum, el are dovezi concrete despre vigurozitatea lor, și e la un pas
mai aproape de scopul său.
Aceasta este cu siguranță o fortăreață pentru elefanții sălbatice din Asia de Sud-Est,
fără îndoială,
dar Birmania menține și echilibrul unei răscruci de drumuri,
și nu va fi dezvoltare explozivă aici, în viitor,
știm asta, și va fi extrem, extrem de important
pentru conducătorii acestei țări să fie vigilenți cu tipurile de schimbări
care însoțesc dezvoltarea,
deoarece aceste păduri vor fi în pericol dacă protecția lor nu este garantată.
Provocare echipei a fost să demonstreze că elefanții se înmulțesc cu succes aici.
Ei au realizat prima lor misiune.
Ei speră că dovada lor grea va încuraja Birmania
să protejeze acești elefanți și pădurile în care ei trăiesc.
Alternativa este de a-i pierde pentru totdeauna.
E mai mult decât am visat vreodată că s-ar întâmpla.
Fiind capabilă să-i văd făcând baie, pășunând atât de clar,
și totuși să mă simt în siguranță.
Este chiar grozav,
să fii aici în Birmania cu o turmă de elefanți
care probabil formează ultima mare populație de elefanți în Asia de Sud-Est, și din lume.
E foarte special.
Data viitoare, echipa se va aventura adânc în pădurile neexplorate Myanmar.
E doar o mare necunoscută, nu știi la ce să te aștepți dar am mari speranțe.
Este o căutare plină de greutăți și pericol...
Avem foc în fața noastră, și apoi foc aici și apoi foc în spatele nostru.
Într- o misiune ca să descoperim creaturi rare surprinse pe cameră.
Uite.
Oh, uite, pisica de aur.
Ei vor încerca să dezvăluie cât de bogate sunt pădurile Birmaniei...
Acesta este un gândac îngropar.
Ăștia put într-adevăr, put ca un cadavru în descompunere.
.. și află cât de mult contează.
Pădurile Myanmar nu sunt importante doar pentru Birmania, ci și pentru întreaga lume.
Traducere și adaptare geoguyro.